Ceva anume?
- Înmormântare. - Îmi pare rău.
Nu, înmormântare, pricepi?
Nu, adică, îmi pare rău pentru pierderea ta.
Da.
Asta e populară.
- Cine a murit, vreo rudă? - Nu, lucram împreună.
- Înțeleg. Relație profesională. - Da, profesională.
Nu eram așa apropiați, dar era de-al meu.
Urmează-mă.
Despre asta vorbesc.
Chestia de acolo se vinde bine.
Poate fi albă, galbenă sau roz.
- Roz? - Băiatul tău era prea dur pentru roz?
Nu era așa.
Dar când susții pe cineva, rămâi cu el până la sfârșit...
altfel ești un nimic.
Așa e. Cum a căzut?
S-a spânzurat.
La The Cut, s-a spânzurat.
Judecătorul îi dăduse 20 de ani.
Cred că nu a suportat, pricepi?
Era slab, dacă te gândești.
Dar nu ar rost să îl mai ponegrim, nu?
Uite ce. Vreau ceva în culori puternice.
Roșu, negru, ceva. Să pară unul de la Turnuri...
de pe Franklin Terrace. Știi tu.
Vrei ca aranjamentul să arate ca un proiect de locuințe de acolo?
Da.
Și pune numerele 221 mari în față.
Bine? S-a ocupat de Turnul Fremont pentru o vreme.
221, bine. Mai vrei să zici ceva?
Cum ar fi?
"Odihnească-se în pace", "În amintirea lui eternă", ceva de genul ăsta?
Ceva ce să spună ce simți pentru pierderea lui.
La naiba! Doar...
Asigură-te că Turnurile arată cum trebuie, bine?
Bine. Mulțumesc.
The Wire Sez.2 Ep.7 Traducere de felixuca@gmail.com enjoy :*)
- Ce ai clonat? - Un calculator.
Putem vedea cum e descărcată marfa în timp real...
încercăm să urmărim contrabanda, să vedem unde ajunge.
Conducem o unitate MASH de 25 de crime pe lună...
și voi vreți să luați lucrurile încet, să faceți operații pe creier.
Dacă Rawls vine aici și vede ce faceți...
jucând jocuri video cu 14 crime nerezolvate, o să o explodeze!
Exact de asta am cerut ca Lt. Daniels...
să ne instaleze la el, în SE.
Ei cercetează băieții de la docuri pentru alte chestii, mai ales droguri.
- Daniels, de la Narcotice? - Da.
Dacă Daniels are deja o echipă, poate preia și crimele.
Nu e prost, Jay. Ne oferă doar o cameră cu priveliște.
Ne-a dat aprobare, nu? Ne-a aprobat misiunea.
Nu știu.
Ce urmează?
Trebuie să-i facem pe cei de la docuri să creadă că i-am lăsat în pace.
I-am speriat bine cu citațiile.
Dacă vrem să îi prindem trebuie să creadă...
că nu mai avem vreo problemă.
Și cum o să creadă asta?
Nu așa merge.
Nu.
Pentru că eu îmi asum riscuri tot timpul, nu?
Dacă poliția intră în noi, tu nu o să fii acuzat de nimic.
Ceea ce trebuie să faci...
e să împărți egal totul.
Vinerea viitoare, eu și oamenii mei vom fi vândut totul...
și tu vii și te plătim. Așa zic eu.
Frog.
Vino încoace.
Serios, vino încoace.
Mai întâi, nu știu cum să-ți spun...
fără să te jignesc...
dar ești alb.
Adică alb-crescut pe-Rapolla-Street...
unde maică-ta te târa la St. Casimir...
ca pe toți fătălăii din blocul tău.
Și eu sunt alb.
Nu alb de stă-pe-la-colțuri-i-se-rupe...
ci Locust-Point-I.B.S.-Local-47 alb.
Nu lucrez fără contract...
și nu stau să ascult scuze idioate...
ca văr-miu Ziggy, care, apropo...
tot mai are de primit bani de la tine și de la ciorile tale.
Bagi mâna-n buzunar, scoți 500 în avans...
și cei 210 pe care-i datorezi lui Zig...
și poți să te ocupi de pachetul meu.
E marfa de săptămâna trecută. Rațiile lui Moochie?
Erau bune. Le-a vândut repede.
În regulă.
O să-mi trimit omul cu banii.
- Fă-o pe bune. - Mă rog.
- Totul e cum vrei tu? - Da.
Cei din închisoare spun că băiatul s-a spânzurat, nu?
Așa se pare.
Vărul meu lucrează mereu curat.
Nu e treaba mea, știu...
dar Avon știe de asta?
Ești pe cont propriu?
Ai dreptate. Nu e treaba mea.
Și în locul tău...
nu aș vrea ca Avon să audă ceva.
Negrii din Baltimore nu sunt băgați. Jur.
Cu toții.
Ia-o cât e caldă. Rahatul ăsta e bun.
Nu e vina ta. Nu e, omule.
Aici, D știa că tre' să se descurce singur. Știi asta.
Dă-l naibii.
Știa când s-a spânzurat cum o să pice pe noi.
Știa, când a făcut-o, că o să trecem prin asta.
Știa.
Cioara a făcut-o să îmi facă mie rău.
Dar D era slab.
Am încercat să îl educ de când era mic.
Am încercat să-l cresc, să îl învăț...
- Ai fost bun cu el. - Am fost.
E păcat, așa a fost să fie. E trist.
Dar băiatul ăla aproape că te-a turnat.
Se gândea că nu poate să facă atâta pârnaie...
poate începea să vorbească. Cine știe?
Zic doar...
poate e mai bine așa, știi?
Îl cheamă Head. Dick Head.
Ia uite. Pune-ți degetul acolo.
- Frumos. - Frumos, nu?
- Băieți... - Ne trebuie un microfon.
Unul care să reziste presiunii...
mediului delincvent urban.
Să vă arăt.
Asta e treaba adevărată. Mai mic ca un 22.
Și are un sonor foarte clar. Și rezistent ca naiba.
Dacă îl apropii la 10 picioare de orice conversație...
o să sune ca Chuck Thompson.
- Cât? - 1,500$.
Dar dacă sunteți de la poliție, cu discount ajunge la 1,250$.
- Te bagi? - Mă bag?
A zis 1.250, Herc.
Putem să îl încercăm?
Un test în mediul delincvent urban?
Da, lasă-mi cardul de credit și îl poți ține 48 de ore.
Dacă te răzgândești, îl aduci înapoi. Nicio problemă.
- Să vorbesc cu colegul. - Desigur.
Ai card de credit?
- Nu ai? - E cu creditul la limită.
Lucrăm deja de ceva vreme...
și nu am avansat absolut deloc.
O să îl folosim câteva zile, obținem ce vrem și îl aducem înapoi.
I-am lăsat omului tău niște spațiu.
I-ai dat o casă.
Ținta Det. Moreland pare să fie aceeași ca a ta.
- Nu. - Da.
Dacă iei cele 14 crime...
vei face din echipa asta amărâtă una care să conteze.
O să fiu sincer. Dacă rezolvi crimele, o să am grijă de tine.
Și dacă nu, o să am grijă ca Unitatea de Omucideri...
să nu fie nevoită să poarte întreaga povară a cazurilor nerezolvate.
Oricum câștigi.
- Nu. - Haide, Locotenente.
Niște cazuri bune aici nu vor fi uitate.
Încerc să scap din subsol cu ceva simplu și curat.
Arestări pe cazuri de droguri, poate și prostituție dacă am noroc...
și scap de Burrell.
Îmi pare rău, Colonele.
Păstrezi crimele iar fundul meu rămâne acoperit.
E mai deștept decât pare.
- Unde ți-e prietenul? - Cine?
- Negrul de la Omucideri. - A închis cazul din câte știu.
Da?
Nu ați găsit nimic și nici nu aveți nimic de pe navă.
Așa că m-a trimis înapoi și mi-a dat altceva de făcut.
- Așa că te-ai întors la ce făceai? - Da, la lucrurile obișnuite.
Doar că nu voi mai fi prin Patapsco sau North Point.
De mâine, mă duc la Terminalele Fairfield.
Fairfield?
Da, șefii vor să mai patruleze o mașină pe la uzinele chimice.
Cred că din cauza terorismului.
Ești prea drăguță pentru docurile Fairfield, draga mea.
Ar trebui să fii aici, cu noi.
Ai legături în SE...
și nu poți lua duba de supraveghere a lui Valchek pentru echipa asta?
Nu am văzut niciodată chestia aia.
Să mergem.
- Rahatul ăsta e hipnotic. - Și plicticos.
Te dai în spectacol?
Îi las pe toți care muncesc să mă vadă.
E Valparaiso?
Nu e o navă de la Talco Line, Horseface nu lucrează la ea.
Probabil ne pierdem jumătate de zi uitându-ne cum e descărcată.
- Da, ar trebui să fim la bar acum. - Nimic nu e pierdut.
Am avut eu o presimțire. Cum face totul curat.
- Când pierd un container... - Eu văd cum se duce.
Domnilor. Doamnelor.
Acum e viitorul.
Ca să aducem bunuri într-o economie globală expansivă...
și ca să le livrăm mai repede, mai ieftin și mai sigur...
robotica modernă face mult din munca celui mai mare port din lume, Rotterdam.
Mutarea cargourilor este un punct forțe al olandezilor,
care mută mai multă încărcătură per om/ore decât în orice alt port din lume.
Și acum, olandezii au modelat viitorul managementului cargourilor.
Un cargo complet containerizat sosește și pleacă...
pe vase lungi de o treime de milă, 24 de ore pe zi, cu puțin efort.
Tehnologia microcipurilor oferă o mai mare siguranță...
și fiabilitate, fără nevoie de supraveghere umană nesigură.
Frog, dăm doar cinci, omule.
Zic că suntem ridicoli, pricepi?
Ăsta e principiul, negrule.
E ca și când ai lucra la casă într-un magazin...
și la sfârșitul zilei se adaugă și rahatul ăsta.
Mad Dog o să vine mâine cu aprovizionarea...
și vreau ca măcar o dată banii să fie în ordine.
Hei, Carver.
Tehnologia nu e cea mai tare?
...și sistemele de poziționare globală ghidează fiecare container...
la locul său, pe docuri...
în timp ce computerele urmăresc transporturile în fiecare parte...
Undele dintre sisteme au suferit îmbunătățiri.
Rotterdam acum lucrează cu 300 milioane de tone de cargo anual...
lăsând Singapore pe locul doi.
Oare câte ore de muncă scot stivuitorii acolo?
Nu știu cifrele. Îmi pare rău.
Dar Rotterdam are 4.000 de oameni.
4,000 de oameni mută 350 de milioane de tone pe an?
- Așa e. - Sunt eficienți, Nat.
Eliminând munca cea mai periculoasă...
tehnologia din Rotterdam a redus...
accidentele la locul de muncă și rănirile cu 60%.
Cred că toți ne putem bucura pentru asta, nu?
Întrebări? Da?
Datele GPS sunt exacte...
Nu poți fi rănit dacă nu muncești, nu?
Nu, lucrează cu tot felul de cargouri, pe orice vreme.
Vin.
- Jackie. - String. Și tu?
Acum avem suficientă hrană pentru trei săptămâni.
Ce face Brianna? E acolo?
Ce e, micuțule?
Cum reziști?
Bri.
- Nicky, lucrezi săptămâna asta? - Nu.
Patru nave vin joi. Sigur ciupeai măcar o zi de lucru.
Asta e jumătatea ta din ultimele două pachete, plus ce-ți datora Frog din marfa ta.
Totul e acolo, vere.
- Ce naiba e cu tine? - Nimic.
Ce-a zis Frog?
"Uite niște sute în plus, să se simtă bine băiatu'"?
Pachetele erau treaba mea, Nick.
La naiba de nu te descurci mai bine.
Zig, scoatem bani.
E mișcarea ta, Nicky.
La naiba. Acum am alte probleme.
Paternitatea?
Priscilla Katlow.
Iisuse, Zig. I-ai tras-o lui Prissy Katlow?
Doar o dată.
Toți cei de aici i-au tras-o măcar o dată.
De unde știi că e al tău?
L-ai sunat pe avocat?
M-am gândit să mă îmbăt mai întâi.
E un plan bun.
- Rusoaice? - Multe fete. Frumoase.
Multe avea oricum accent.
Prietena lui Shardene ne-a zis multe. Cine se ocupă de asta?
Cred că tu te ocupi de cei din club.
Și mai e o femeie care era în spate.
Pare mai bătrână.
Nu am putut să o văd prea bine.
Pare să aibă vreo 40 de ani.
Ai pus mâna pe vreo bucată, Prez?
Zic că am rezolvat.
- Așa e. - Pentru noi?
Când eram în subsol, mă gândeam să renunț.
Dar când Burrell a venit la mine...
Dar pe Burrell l-ai călcat pe degete. Nu va uita, nu-i așa?
Ca să nu mai zic de ce știe de tine de pe vremuri.
Proști cu jumătate vârsta ta o să ajungă Maiori sau Colonei...
și tu tot o să crezi că un caz sau două o să te salveze.
Nu e vorba de munca la cazuri, știu asta.
Rawls m-a chemat azi la CID...
și mi-a cerut să-i preiau cazul cu fetele moarte din container.
I-am zis că nu. Cazul ăsta e perdant.
Dacă am grijă la numărul unu...
o să-i dau lui Burrell exact ce a cerut...
și exact ce îi trebuie să scape de Stan Valchek.
Nici mai mult, nici mai puțin. Acum le fac jocurile.
Uite, e una că te ocupi de treaba cu drenarea.
Amărât cum ești, putem trece cu vederea o vreme...
dar acum îmi ceri prea mult.
Încă un an, Nat.
- Nu pentru mine, pentru uniune. - S-au stabilit alegerile.
Știai anul trecut, când ți-am dat voturile...
că anul ăsta e rândul lui Ott. Știai asta.
Și Ott o să candideze data viitoare. O să ia anul viitor și cel următor.
E rândul nostru, Frank.
Albi, negri, ce contează, Nat?
Până nu drenam canalul, toți suntem ciori, scuză-mi franceza.
Sau polonezi, scuză-mă și tu.
Știu ce zic, nu e vorba de Ott.
Vreau doar încă un an să termin ce am început aici.
Și Ott rămâne Secretarul Trezoreriei pentru următorii doi ani, nicio problemă.
Gândește-te la asta.
- Bună. - Brucie, iubire.
- Frankie Sobotka, cum îți merge? - Ai vorbit cu președinții deja?
Multe fete. Multe gorile.
Zig, lasă-mă, ticălosule.
- Când le-ai primit? - Prin poștă, de dimineață.
- Prin poștă? - Da, de dimineață.
Când Pokey Barber a fost lovit de un proces de paternitate...
un șerif a venit la el acasă să-i dea hârtiile.
Dolores, pot suna de la bar?
- Pe cine suni? - Pe avocat.
Ce? Nicio firmă de avocatură nu-i deschisă noaptea la ora asta.
Shyster, Shyster și Shyster.
- Ți-a făcut-o, Zig. - Cine?
Maui?
Copil din flori, nedorit...
Copil din flori, născut în sărăcie
Copil din flori, nedorit...
Nu e nicio baie în hol, și dacă nu ești un vizitator...
Nu sunt autorizat.
Bine.
Spune-mi ceva. Când trebuie să-ți faci nevoile, unde te duci?
Scuze, domnule? Locuiți aici?
Scuze. Am greșit clădirea.
Etajul șase, toate.
Thomas "Horseface" Pakusa.
Se zice că e supraveghetor pentru Esmeralda de la Talco Line.
Sosește mâine, Cheiul 6, Terminalul Patapsco.
- Deci suntem pe poziții. - Ne trebuie supraveghere.
Mai ales pe docuri, unde suntem cunoscuți.
Pot vorbi cu Greggs și Prez, poate. Implică-i.
Să îi zicem Locotenentului?
Acum, cu cât știe mai puțin că se implică în ancheta crimelor...
cu atât va fi mai fericit.
Camion nou?
Ce naiba, scoatem bani, nu-i așa?
- Da. - Serios.
Tipul ăsta e un fel de furnizor. Pozează numărul camionului.
- Mai ai? - Am dacă ai și tu, da?
Ai marfă bună. Cea mai bună de pe-aici de multă vreme.
La naiba!
Sunt cu tine, omule...
Bine.
Haide, ticălosule, ce naiba e cu tine?
Mișcă.
Iisuse Christoase!
Nu!
Am vorbit cu KGA, o să lucrăm pe Canalul 6.
Prez, ține sub ochi poarta din spate pentru camioane.
Trebuie să te poți mișca în ambele direcții pe Autostrada Broening.
Bunk, stai la Newkirk cu Broening.
Eu și Russell vom fi la calculator. Terminalul rămâne pentru Kima.
Poate nu-mi știu fața, dar nici nu pot sta printre ei.
Ar trebui să împrumut duba CG&E de la Narcotice.
Iau o șapcă și un clipboard.
Și dacă nu fură nimic de data asta? Ce facem?
Din păcate, vom fi pierdut încă o zi din viața deja irosită...
în serviciul orașului Baltimore.
- Nimic viu în astea, da? - Dacă nu găsesc nimic la camioane..
du-te la stive și bate în ele să te asiguri.
Sper că grecii nu mai fac tâmpenii.
- Cum te simți? - Bine. Sunt bine.
Nu lucrezi prea mult.
Ține aproape, Nick. Nu fă nimic din ce n-aș face eu.
Tu ai făcut 221?
Arată bine.
Condoleanțe.
Dar l-ai înmormântat cum trebuie.
O frumoasă revenire acasă.
- Ai avut parte de multe, știu. - Fără îndoială.
Sigur, nu e ăsta timpul și locul...
dar am zis să vorbim o clipă.
- Am o propunere. - Mergi în mașină.
Nu spun chiar prostii când zic...
că drogurile din Westside au fost cam slabe.
Orice drogat din oraș știe că Avon vinde pișat și îl numește rahat.
Dar toți dețineți cele mai bune proprietăți din oraș.
Terasa, locuințele sociale, colțurile de stradă.
Știind că ești recunoscut că te pricepi la cuvinte...
când o să îmi spui ceva ce nu știu?
să o spun direct. Eu am marfă bună, String.
Aduc droguri direct în Baltimore, și sunt neprelucrate.
85, 90%. Și știi că e așa.
Jumătate din Westside vine la Fallsway de două ori pe zi...
pentru că drogurile din Eastside sunt mai tari.
- Ai legături? - Astea vin direct de pe vas.
Nici nu mă duc la New York, decât pentru cocaină. Nu e nevoie.
Voi aveți un super teritoriu dar nu aveți ce vinde.
Eu am cea mai bună marfă dar aș avea nevoie de teritoriu...
deci cred că înțelegi unde bat.
Știi că Avon s-a zbătut din greu pentru Turnuri.
I-am eliminat pe frații Rayford, Big Dennis Woodson, adică...
Sunt doar afaceri, String. Cumperi cu un dolar, vinzi cu doi.
Așa trebuie să rămână. Tu ai Turnurile, eu am ce intră în ele.
Vorbim mai încolo.
- Vorbesc cu Avon. - Fă-o.
Haide, pot să citesc un sumar de buget. Nu scrie nimic de drenaj.
Au scăzut veniturile. Guvernul vrea să limiteze emiterea de obligațiuni.
- Dar apare în continuare grânarul. - Și restul sunt dor vorbe?
Vorbele sunt bune. Sunt un început.
Tu te ocupi cu vorbitul.
Bla bla bla.
E ca și cum ai pune supraveghetorii să bată la calculator.
Fiul tău, cel mare, la ce școală învață?
- Jason e la Princeton. - Princeton.
Și după ce termină, ce-o să facă?
- Orice dorește. - Corect.
L-ai trimis la Princeton să facă ce vrea.
Când eram copii...
tatăl lui Danny Hare a furat niște lăzi cu coniac de pe o navă.
Doar că acasă a descoperit că nu erau cu coniac, ci cu Tang.
- Tang? - L-am inventat acum.
La TV au zis că asta beau astronauții în drum spre lună.
- Îl bei... - Și poți să ajungi și tu cosmonaut.
Toată vara, copiii lui Hare au băut doar asta.
Tang la mic-dejun, Tang la prânz...
Tang când se trezeau la miezul nopții.
Ce crezi că au ajuns când au crezut?
Stivuitori. Ce zici de asta?
Ceva îmi zice că Jason DiBiago va crește...
și va scoate bani la fel ca taică-su.
Sari calul, Frank.
Bunicul meu ascuțea cuțite.
Avea un atelier de tocilărie pe Preston Street la Alice-Ann...
și avea un picior mai scurt decât celălalt de la învârtitul roții de polizat.
Și cum nu voia ca fiii lui să facă la fel ca el...
s-a asigurat că bunicul va termina liceul...
și tata a fost la facultate.
Vorbești despre trecut, nu?
Vorbesc despre prezent.
Aici, tot mai ești întrebat "Cine-i taică-tu?" până ai și tu copii.
Pe urmă te întreabă "Cine e fi-tu"?
Dar după ce film de groază am văzut azi... Roboți!
Docuri pline de roboți!
Puștiul meu o să aibă noroc dacă o să mai bage numere în calculator în cinci ani.
Dar dacă pentru mine nu înseamnă nimic că nu-mi pot ascuți cuțitele la DiBiago și fiii...
mă doare sufletul că nu există viitor pentru familia Sobotka în port.
Ia, Brucie. Cred că sunt măsura ta.
Merg pe presupunerea că prin bunăvoința ta...
fondurile pentru grânar vor trece de comisie.
Dar vorbesc și de canal. Așa că tu o să vorbești despre canal...
ceilalți o să vorbească despre asta...
până într-o zi, cumva, ticălosul ăla va fi drenat...
și o să putem să aducem niște vase acolo.
Dă-l jos!
- Am unul care a dispărut. - Ai numărul containerului?
- 11-37 la 12-14. - Haide, Lester.
- Avem unul, gata de recepție? - Trimite-l.
Zulu, Tango, Golf, Romeo...
9, 7, 3, 2, 6, 5, cifra de verificare 9.
Recepție, e la noi.
- 11-99. - 11-99.
Avem unul. Fiți pregătiți.
- Ce caut? - Așteaptă.
Aveți un bărbat alb, cu o vestă orange...
cu salopetă albastră.
Trage camionul la... Cum îi zice?
Recepție. Și mai ce?
Încă niște lucruri. Șoferul o conduce prin punctele de verificare...
caz în care poate Horseface a introdus un număr de container greșit...
și îl vor găsi acolo. Sau merge cine știe unde.
Dacă e așa, ei fac treaba murdară.
11-37 la 12-14.
Kima, păstrează contactul vizual până pleacă din curte.
Anunță-ne dacă se oprește la punctul de verificare sau dacă iese direct.
Recepționat.
12-14. A ocolit punctul de verificare. Recepție.
- 11-37 la 11-99. - 99.
Vine spre tine, îl vezi?
E la Broening, merge spre vest către oraș.
Recepție, 11-37 la 11-34.
- Ținta se apropie de tine. - 11-34, recepție.
Merge direct spre Newkirk.
- E al tău, Bunk. - Recepție.
- 11-34, ai contact vizual. - Recepție.
- 11-34. - Continuă, 34.
A ieșit de pe drumul spre Newkirk. Merge într-un fel de depozit.
Așteaptă, mă întorc să văd ce este.
E un depozit.
Pyramid Inc. 5605 Newkirk.
Recepție.
Brianna dă vina pe tine?
Avon, știai că ia droguri?
Am văzut și nu prea...
Adică, a apărut cu rahatul ăla...
pe urmă am făcut chestia cu paznicul și am crezut...
La naiba.
A ieșit bine.
- Da? - Toți au venit.
- Cum a luat-o Brianna? - Cu greu.
Nimeni nu vrea să se întâmple așa ceva, omule.
Dacă știam că băiatul va face așa ceva...
- știi ce spun? - Ce spun cei din închisoare?
Că s-a spânzurat și atât?
A legat o frânghie de un mâner și a stat jos.
Cum naiba să-l oprești să facă așa ceva?
Ce vei face?
Să stai cu el în fiecare clipă, ce să faci?
O să o facă oricum dacă asta vrea.
Nu e vina ta.
Nu e vina ta. Ți-aș fi zis dacă era altfel.
Și ce e cu chestia cealaltă?
Nimic. Omul tău din Atlanta nici nu știe ce înseamnă neprelucrat.
- O să obținem discount. - Par să fiu Kmart pentru tine?
- Adică... - Cum adică? E ridicol.
Împacheteaz-o iar și vinde-o.
Proposition Joe a venit la înmormântare.
M-a tras deoparte. Are o sursă, toți știu că are o sursă...
și vrea să împărțim, dacă îi lăsăm ceva din Turnuri și lui.
- Era o idee... - Nici vorbă. Nu.
Să-ți zic ceva. O să trecem peste asta, bine?
- Știu. - Peste tot.
A ieșit ceva?
Dacă în container erau fete, sunt încă înăuntru.
- Ce supravegheați? - Telefoanele muncitorilor locali pe docuri.
Birouri, telefoane personale pentru câțiva oficiali sindicali.
Uite, 9581737 e înregistrat pe Thomas Pakusa.
Pe 14 februarie, 16 martie...
Dl. Pakusa a fost sunat de pe celularul lui Frank Sobotka.
Și de fiecare dată a lucrat în ziua următoare la o navă a Talco Line.
Și de fiecare dată a dispărut câte un container din calculator.
E o bază bun pentru o acuzație de complicitate.
- Complicitate la ce? - La furt.
Furt de ce?
Cum ar suna pentru început, aducerea ilegală în țară de fete pentru prostituție?
- De asta știm. - Îți trebuie mai mult.
Citește codul adnotat. Statutul supravegherii, subsecțiunea 10, 406...
definește crimele unde comunicațiile telefonice pot fi interceptate...
în statul Maryland. Prostituția?
Poți să îi interceptezi telefoanele cuiva dacă vinde droguri...
dar dacă vinde femei nu putem face nimic?
Așa e legea.
Dragă, sunt acasă.
Caută locuințe cu dormitor dublu.
- Putem plăti. - Cum?
- Am un job nou. - În afară de docuri?
Trei sau patru zile pe săptămână. Lucrez ca maestru în depozitul unui grec.
Are un magazin de electronice pe Highland Town.
Pot să lucrez în afara orelor de pe docuri.
Cât iei, Nick?
Vino încoace.
Cam 500 pe săptămână, poate mai mult.
Dar e ceva stabil. Putem conta pe ei.
Din ce scoți cu foarfeca și asta...
putem plăti duba și încă ne-ar rămâne suficient...
pentru un loc frumușel la țară.
1,500.
1,250, cu discount pentru poliție.
Nu a făcut față mediului delincvent urban.
Mai încet. Asta este.
Apare pe numele lui Nicholas Andrew Sobotka, 1485 Reynold Street.
- Sobotka? - Așa scrie aici.
Îți spune ceva?
Beavis, ăsta e numele celui pe care-ar trebui să-l prindem.
Frank Sobotka.
Dar îl avem pe Nicholas.
Câți Sobotka să fie, chiar și aici, în orașul polonezilor?
- Știi ce înseamnă asta? - Ce?
Înseamnă că micuțul Dunlop nu funcționează prea bine, recunosc...
dar o să își merite banii ca informator confidențial.
- Nici vorbă. - Ai 1250$?
Pentru că legatura dintre traficul de droguri de pe străzi și ținta noastră principală...
trebuie să merite cel puțin 200$ pentru început.
Dacă vrem să îl înregistrăm, Daniels va mirosi ceva.
Are încredere în tine, Carv. Pari de încredere.
Tu ești, Lester. Tu trebuie să fii.
- Eu? - Trebuie să-l implicăm pe Locotenent..
secția lui și toate forțele cu jucăriile lor.
Și Daniels te ascultă când vorbești.
Miroși a înțelepciune, frate.
- Toți avem un rol de jucat. - Tu ce rol ai?
Sunt doar un ticălos umil cu puța mare.
Te flatezi singur.
Bine, nu sunt chiar așa umil.
Să fiu al naibii,
jur pe Dumnezeu, dacă mai pune o dată cântecul ăla...
o să îl omor.
Îl poți bate, Zig. Doar pare mare.
Cine naiba e ăsta?
Ești o legendă a docurilor, Zig. O adevărată legendă.
Crezi că-l pot bate?
Poți să-l bați.
- Om căzut la chei. - Cine?
Charles.
- Ambulanța e pe drum. - Christoase.
Muncă de noapte. Urăsc chestia asta.
- Îl mutați sau nu? - Iisuse. La naiba.
Nu trebuie să-l mutăm dacă e rănit.
O să ne amintim când formezi numărul.
Nu vă mai țineți de pule și luați asta de pe mine.
Unu, doi, trei.
Charlie, trage un fum.
Auzi ambulanța, Charlie.
Chiar acolo.
Nicio grijă, încă ești bine.
Frank, cum arată piciorul?
- Care picior? - Domnule, îmi auziți vocea?
Strânge-mă de mână.
Să-l urcăm în ambulanță.
Eliberați drumul, băieți.
- Și ai urmărit containerul? - Până la depozit.
- Supravegherea e pregătită? - Kima e de gardă diseară.
Cazul ăsta trebuie lucrat, Locotenente.
Știu că a început ca o misiune de rahat...
dar Sobotka ăsta e băgat în niște chestii care trebuie investigate de polițiști adevărați.
Microfoanele, calculatoarele clonate. Avem modelul de operare.
Rawls a venit la mine.
- M-a întrebat dacă preiau crimele. - Ar trebui.
Fetele din container chiar s-au sufocat. Chiar au murit acolo.
Dacă iei cazul, poți înghiți niște crime nerezolvate.
Dar dacă îl lași să treacă...
o să te întrebi cum de mai poți trăi cu gândul ăsta.
De la tipii din 15-14.
Ar trebui să fie în regulă.
Știi de unde are numele de Charles cel Nou?
A venit la muncă în aceeași zi...
când Paceco a scăpat un capac peste Charlie Bannion.
Vechiul Charlie a trebuit ridicat cu lopata.
De atunci îl cheamă Charles cel Nou.
O să își piardă piciorul.
De unde vin banii?
Îți preiau crimele. Dar dacă îți cer ceva, îmi dai.
Fără certuri sau mizerii.
Fără certuri.
- Îți irosești bateriile. - Și?
Mamă, își consumă bateriile.
Potoliți-vă sau vă stric cortul chiar acum.
- Turnătorule. - Golanule.
- Porcule. - Târâtură.
- Mai taci. - Cine-i învață chestiile astea?
E rândul meu, abia a fost la tine.
Elena.
Nu.
Nu am încredere în tine.
Se poate să-mi pese de tine...
și se poate să vreau să fim prieteni...
și dacă mă lași un timp, Jimmy...
poate chiar o să-mi doresc să fii fericit.
Dar cum naiba să am încredere în tine?
Mamă, repede, e un păianjen.
E unul mare și păros.
- Doamne. - Haide, mamă.
Dacă rezolvăm cazul, îl pun pe Rawls să se facă rabin.
Sunt de acord.
Ascultă-te ce spui.
Ador munca asta, Marla.
- Nu am ce face. - Munca nu te iubește pe tine.
Știi ce iubesc?
Mintea care e mereu cu un pas înaintea mea...
persoana care se gândește mereu.
De asta m-am îndrăgostit la început.
Știi ce am iubit eu mai întâi? Știi?
Ambiția ta.
Unde s-a dus omul ăla?